Draci našeho světa

Úvodem autora
Na naší zemy je mnoho tvorů. Někteří jsou překrásný a běžný, jiní jsou mystický a nikdo nevi zda skutečně jsou. Ovšem ve všech kultůrách Tarigarosu nalezneme zmíňku, příběh či dokonce legendu o nejkrásnějším tvorovy. O tvorovy jenž je nazýván, pro jeho majestátnost na neby, elfy jako létající kolos. Či podle trpaslíků jako plyvač pro jeho čelisti plné zubů chrlící element. Nebo jako Drak podle lidí, kteří si název vymysleli podle toho jak se jim líbil. Existují mnoho otázek kolem nich, ale ta nejvážnější: "Existují?" je stále nezodpověděná. U každé rasy Tarigarosu existuje mnoho příběhů a svědectví, kde vypravěči přísahají, že je samy viděli. Věčina znich jsou jen pohádky, ale přesto i vnich jdou najít pravdivé informace. Díky mému dlouhodobému studiu si troufám říci že jsem znich dostal všechny pravdivé informace, které vám tu přednesu. Přijemně se usaďte, zapalte svíčku a čtěte o nejkrásnějším tvorovi celé naší země.

Kapitola první - Bádání začíná:
Lidi se mě vždy ptaly co mě přimělo bádat nad otázkami draků. Vždy je zarazilo když jsem odpověděl že nevím. Pravdou je, že já skutečně nevím. Když jsem slýchával historky a příběhy o dracích, jen jsem s úšklebkem zavrtěl hlavou. Zdálo se mi to absurdní, nelogické a absolutně špatné, jedná historka si protiřečila s druhou. Možná právě tento chaos mě donutil udělat v tom "pořádek". Do dneška vím úplně přesně jak sem začal, na což se mě lidé také často ptají... tak zbytečné otázky co? Každopádně u nás na vesnici, v hospodě blo vždy veselo a vždy někdo něco vyprávěl. Jednoho dne knám přišel potůlný bard, který spíval o drakovy, jenž udatná skupina nalezla a přežila setkání sním. Když jsem se ho ptal jak vypadal, nacvičeně mi h začal popisovat. I když jsem si myslel, že si jen vymýšlí přesto jsem si všechno zapsal. Začal můj hon na legendy o dracích. Po pár týdnech se u mě na vesnici o dracích moc dalšího nešlo dozvědět. Rozhodl jsem se tedy že podniknu cestu napříč Tarigarosem. Plán byl jednoduchý, náš radní vždy potřeboval poslat posla do města. Řek sem že odnesu zprávu do města. Tak sem i udělal, druhého dne za úsvitu, zpráva měla velkou důležitost, proto ten spěch, jsem vkročil do města přístavního města Idghar. Předal jsem zprávu a dostal trochu peněz jako odměnu. Zašel jsem do hostince se najíst a vyspat, ale převážně doufajíc, že si budu moct zapsat něco nového. I zde byly historky jenž se tu o dracíh tradovaly, zapsal jsem si je a třetího dne, když už nic nového nebylo jsem se nechal najmout na lodní posádku. Ta mi dělala společnost až do samotného konce kdy jsem rozlousknul pravdu. Byly pro mojí cestu scela ideální, vždy jsme přijely do města a než se vyložil a naložil náklad, stihl jsem pozbírat příhody a legendy až do dne kdy jsme vyplouvaly zase dál. NAvíc jsem se naučil pracovat na lodi a moře se stalo mojí druhou láskou. Do dnešních dnů se plavím na lodi "Amanda" s kapitánem Markusem dluhofusatým přezdívaný kapitán vousáč. Samozřejmě jsem na svých cestách si zapsal i jiné příhody než jen o dracích, ale o těch jindy.

Kapitola druhá - Fakta o dracích:
Průběžně jsem porovnávání si vytypoval jaké informace by mohly být pravdivé a které ne. Speciálně pro vás, mí milí čtenáři je vám tu připisuju.

Draci mají útočný dech jenž nese vždy jeden z elementů. Podle elemntu jaký používají je rozřazujeme na: Draky ohnivé - jenž pivou oheň jak v dávkách tak i ve stálém plamenu. Draky Vodní - kteří mají v těle ohromný zásobník vody kterou plive a dokáže v puse zmrazit do kusu ledu. Údajně jsou schopný plivat led v jakémkoliv tvaru, ale jistý tvar je jen tvar oštěpu. Drak Krystalický - tento drak se živí kristaly, které drtí a třídí, menší kousky schovává, větší nechá v žaludku rozložit. Schované krystaly smíchá s nějakou látkou a vytvoří podobné oštěpy jako drak ledový jen z krystalu. Údajně tato látka je pevnější než ocel ale o mnoho lehčí. Drak hlučný - Tento drak je čistý masožravec, narozdíl od svých bratří drak hlučný nic neplive, místo toho dokáže neuvěřitelně manipulovat svým mocným hlasem. Jeho řev dokáže nejen zastrašovat, ale dokonce narušit naše vnímání rovnováhy a dokonce i naše myšlenkové pochody. Podle některých doknce umí i komunikovat s námy bez použití slov, jen přenosem myšlenek.

Draci mají velké barevné šupiny, barva jejich šupin je ovlivněna prostředím ve kterém drak vyrůstal a částěčně barvou matky. Draky tedy dokážem rozřadit ještě podle základních barev(estují nekonečné možnosti kombinací barev těchto šupin)

Červenošupinatí - druhá nejčastější barva šupin Hnědošupinatí - nejčastější barva Bilomodro šupinatí - typická barva pro vysokohorské draky Modrošupinatí- relativně vzácná barva Bronzovošupinatí - jedna ze vzácných barev zlatošupinatí - Nejvzácnější barva ze všech dračích šupin

Nenechte se ovšem zmást, že vysokohorští drakové musí být nutně draci vodní nebo krystaličtí. Draci jsou teritorální tvorové. Celý život zůstává tam kde se narodil, a to až do doby dospělosti, kde začnou samci migrovat pro nalezení vhodné partnerky. Po oplodnění se ovšem stejně zase vrací do svého rodiště. Tak se může stát, že se vysoko v horách narodí drak ohniví a tedy zůstává. Stejně tak ohniví drak nemusí mít nutně červený šupiny. NApříklad drak z minulého příkladu by měl pravděpodobně šupiny bílo modré nebo bronzové.

Draci jsou dlouhověcí tvorové, dožívají se dokonce i delšího věku než samotní elfové nebo trpaslíci.

Kapitola třetí - jak drak vypadá?
Draci jak jsem již psal, jsou strašní pozoruhodní tvorové. Dorůstají obrovských rozměrů, přirovnatelné tak k slunečnímu kostelu. Mají krásný široký pár křídel, jenž je pokrytý tenčími šupinamy než má tělo. Přesto ovšem má šupiny po celém těle. Dračí šupiny jsou jako krunýř, tvrdý a těžký, přesto když drak potřebuje se pohnout se mu dokonale přispůsobí k jeho pohybu a elegantně se ohnou, což napovídá že disponují asi velkou silou. Někteří mají na hlavě pevné rohy, ale není to podmínkou. Mají douhou pusu jenž je plná dvou řad zubů, dloouhých jako lidská ruka a ostrý jak elfí ostří. Drak dokáže překousnot kmen stromu jako páratko a je natolik těžký, že když jde nechává za sebou hluboké stopy. Nohy jsou jako kočičí tlapy, jen s většímy a silnějšímy drápy a asi tak 100x větší. I nohy má pokryté šupinamy. Jen v místech kde mu z těla vyrůstají křídla ze spodní části šupiny nejsou. Celkové spodní strana křídla je bez šupin, pohled na něj ze spoda spíše připomíná tenkou blánu.

Kapitola čtvrtá - absolutní pravda.
Jistě jste si všimli, že o dracích mluvím jako o tvorech, nikoliv jako o zvířeti. Je to z jednoduché a prostého důvodu. Já sám jsem nakonec viděl svého draka (proto ho umím tak dobře popsat). On viděl mě, ale nezaútočil. Draci jsou schopní snámi mluvit! Kdyby jen to, za svůj život se naučily i naši řeč ! Ano draci jsou vysoce inteligentní tvorové, se kterými by jsme se měli spřátelit stejně jako třeba s elfy, nebo trpaslíky. Bohužel, vzácnost jejich šupin, krystalů a jiných věcí které lze získat jen z draků láká mnoho dobrodruhů k lovu za zlatem a lepší výzbrojí. Touto knihou se já snažím stím něco udělat. Nechme draky být, jako oni nechávají žít nás. I když jsou draci samotáři, jsou to myslící stvoření a chápou pojem války. Jednoho dne bychom se mohli dožít jejich útoku.

Rudolf mohutný alias Rejžák